I det 15. århundrede blev Spanien forenet gennem ægteskabet -
- mellem Isabella af Castilien og Ferdinand af Aragonien.
Maurerne blev slået efter 900 år. Columbus opdagede et nyt kontinent.
Nu var Spanien det mest magtfulde imperium siden Romerriget.
En religiøs ild tændtes under slagordet: "En nation, en tro."
Inkvisitionen blev dannet, og jøderne udstødt.
50 år senere var verdens rigeste land blevet et sted, -
- hvor forskellen mellem liv og død blot udgjordes af en hvisken...
SPANIEN 1542
Stil det derover.
Jeg håber, De må føle Dem hjemme her.
Ned med den.
Min dyrebare lille liste.
Hans Højhed borgmesteren.
Borgmester? Ikke meget længere.
Bliv her. Jeg vil stå alene over for Gud.
Fader Manuel! Jeg er kommet for at gøre min pligt som en god dreng.
Jeg må skrifte, før jeg bliver taget i ed som guvernør.
Der burde være puder i de båse.
Det er slemt nok at skulle plapre ud med det hele.
- Fader Manuel? - Er du parat til skriftemålet?
- Jeg kan ikke genkende din stemme. - Lad os nu begynde.
Hav tålmod. Må Herren være i mit hjerte -
- og mine læber, så jeg... bla, bla, bla, amen.
- Gør det ordentligt. - Er intentionen ikke vigtigst?
Meget vel. Jeg vil ikke ødelægge noget lige før kroningen.
Må Herren være i mit hjerte og mine læber, så jeg kan tilstå mine synder.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn. Amen.
- Fadervor. Du som er i Himlen... - Helliget... Hvad med synderne?
Jeg kender dine synder, lord Francisco del Ruiz.
- Eller Don Isaac de Cordoba? - Fornærmer du mig?
Jeg ville se, om du kunne huske, hvordan man skrifter som kristen.
- Hvor vover du? Hvem er du? - Stemmen fra fortiden.
Jeg ved, hvem du er.
Hør godt efter: Tag dig i agt for mig, hvis du ikke vil miste alt.
Så.
Du pruster som en gammel enke. Genkendte han dig?
- Nej. Jeg er ikke dum. - Det er der delte meninger om.
Udmærket. Han ved ikke, det var en af os ti.
Det kunne være hvem som helst på listen.
Er det rigtigt at bruge listerne til dette formål?
Er du nu blevet blødsøden?
Husk, at listerne har betydning for os alle.
Skal andre nyde, mens vi afholder os fra at profitere?
- Bør vi være bekymrede over dig? - Nej.
Listen har netop betydning for os alle. Os såvel som hele landsbyen.
Vi er beskyttet af vores anonymitet. Afpres ham, til han adlyder.
- Til han deler sin magt med os. - Retfærdigvis.
TO UGER SENERE
Dø, usle hedninge.
Må jeres fordærvede sjæle brænde i Helvede til evig tid.
Må jeres rådne kød blive ædt levende -
- af en hær af pestbefængte orme.
Det er sent. Hvorfor tager Deres Nåde ikke hjem? Jeg kan overtage herfra.
Fryd jer! I dag fejrer vi kroningen af vor nye guvernør.
Lord Francisco del Ruiz!
En tur på kroen igen, hr. sherif?
Sikke en smuk nat, min frue. Synes De ikke?
- Gå. Lad os være alene. - Javel, min herre Santa Fe.
Hvad vil folk ikke tænke?
Hvem er gal nok til at strejfe om på denne tid? Kys mig.
Hvis Deres Nåde ønsker kys, bør han gå hjem til sin kone.
Det er min søndagskjole.
Jeg køber ti... tyve kjoler magen til.
Kom hen til mor.
Hvad fanden ...?
Undskyld, jeg forstyrrer, min herre.
- Er De hertug José de Santa Fe? - Ja, jeg er hertug José de Santa Fe.
Greve af Siguenza og Torreblanca.
Da De nu ved, hvem De taler med, kan De forsvinde.
Hvor var vi, min frue?
Hvorfor sidder du her så sent, Ruy? Gå hjem til din kone og dine børn.
Flyt jer!
- Hvad er der sket? - Nattevægteren fandt dem.
Jeg ville ikke forstyrre Dem og Deres kone så sent.
- Bogstavet D. - Morderen satte sit mærke.
Vi har også fundet deres vagter.
Vi tror, der var fire. Det er svært at sige. De er blevet lemlæstet.
- Hvem er han? - Det er hertugen af Santa Fe.
- Jeg kendte en af hans vagter. - Ved hertuginden det?
Denne kvinde taget i betragtning ville jeg ikke fortælle det endnu.
- Lad være med at røre noget. - Min herre.
Er De sikker på, De bør tage derhen i Deres tilstand?
Hertuginde Santa Fe? Sheriffen er her.
De kunne have fundet et bedre tidspunkt. De er knap så præsentabel.
Jeg håber, De har en god forklaring. Ellers klager jeg til guvernøren.
De har drukket igen.
Han lå lige her. I en blodpøl. Jeg sværger ved min ære.
Hvor er han så?
Sværg ved noget, der er mere værd næste gang.
Gerningsstedet var renere end guvernørens tallerkener.
Jeg lignede en landsbytosse. Hvor er ligene?
- Hvilke lig? - Deres Eminence. Storinkvisitoren.
- Hvad kan vi gøre for Dem? - Så De besøgte hertuginden?
- De har vist en livlig fantasi. - Inkvisitionen er ikke part i sagen.
Der er ingen sag. Ud over den tid, De tilbragte på kroen.
Ikke et sted for en lovens håndhæver. Det øger ikke Deres dømmekraft.
De burde passe bedre på Dem selv.
Donoso.
Nå... Jeg havde aldrig set noget lignende.
- Fortæl mere. - Du må ikke skræmme dem.
- Vi vil gerne høre det. - Godt. Så hør her...
- Ønsker De at spise, min frue? - Bare suppe. Kald mig ikke frue.
Dejligt at se dig, Ruy. Jeg kan snart ikke kende dig.
- Jeg arbejdede til sent i aftes. - Det er blevet en dårlig vane.
- Hvad var det for en larm? - Din søn fortæller skrækhistorier.
- Gid det kun var historier. - Må jeg høre?
- Det er kedeligt at være udenfor. - Ja, fortæl.
Sengetid.
Af sted med jer.
Godnat, englebørn.
Vi fandt ligene af en adelsmand, hans elskerinde og hans vagter.
Og da jeg kom tilbage med enken, var der intet.
- Måske så du syner. - En elskerinde?
Måske ville de undgå skandale.
- Hvem skulle offeret have været? - Hertugen af Santa Fe.
- Hvad er der galt? - Ingenting.
Jeg har ingen appetit. Hjælp mig op på mit værelse.
Vi er lette ofre. Tænk på, hvad der skete med Santa Fe.
- Vi må gøre noget. - Når tidens fylde kommer.
- Vi kan også blive ramt. - Så er der mere til de øvrige.
"Forsvundne lig. D."
Det nytter ikke at bekymre sig.
Bed Gud hjælpe dig.
- Er bønner svaret på alting? - Ja, og du skal ikke bekymre dig.
Storinkvisitoren sagde, alting var i orden. Guds tjenere lyver aldrig.
Le ikke. Og sære ting burde ikke overraske dig. Det er en mærkelig by.
- Men fredelig indtil nu. - Vi burde ikke være kommet.
Vi har været her i tre år. Du må vænne dig til det.
Det vil jeg aldrig kunne.
Jeg skal nok gøre det godt igen.
Det er tid at bede aftenbøn.
Stop!
Kættere.
Guvernøren!
Prægtigt befordringsmiddel. Et frynsegode?
- Hvordan ser det ud med kætterne? - Jeg forventer en god høst.
I dag mindes vi Frelserens lidelser. Hvorfor blev han korsfæstet?
Hvem sendte ham i døden, den værste død af alle?
Grevinde Jaramillo. Som altid en glæde at se byens smukkeste frue.
Hertuginde Santa Fe. Min gode ven hertugen er vel ikke upasselig?
Nej, han er ved godt helbred. Han sender sine varmeste hilsner.
Hun smilede vel ikke, hvis der var sket noget.
Som jeg sagde: Hvem sendte Vorherre i døden, den værste af dem alle?
- Jøderne! - Prædikenen er ikke forbi.
Det er det samme hver eneste søndag.
Vi må alle stoppe kætterne...
Godmorgen, grevinde Jaramillo. Min frue, kan vi tale alene sammen?
- Vi er i Guds hus. Tal frit. - Hvor er Deres mand?
- Han har travlt. - Han er da altid til messe.
- Han er ude at rejse. - Hvornår så De ham sidst?
- Da vi spiste morgenmad i dag. - Virkede han nervøs?
For guds skyld. Min mand er en af samfundets støtter.
Jeg vil gerne fortsætte, hvis vor ærede sherif ikke har indvendinger.
- Glem aldrig... - Send drengen derhen. Hurtigt.
- Betyder bogstavet D noget for ham? - Det er alfabetets fjerde bogstav.
- Hvorfor lyver De? - Hvor vover De? Han er ude at rejse.
"Min kære. Jeg er ankommet. Jeg savner dig."
Ruy, min kone slår mig ihjel.
Tre gange i denne uge har jeg fået opkast på tøjet.
Og det er fjerde gang, du bliver siddende efter lukketid.
Du gode gud.
- Donoso, min ven. - Jeg ventede Dem ikke så sent.
Det gør alle andre ellers.
Donoso. Der er beskidt her i landsbyen.
Ikke 40 dages uafbrudt regn kunne vaske gyden så ren.
Jeg ved, hvad jeg så.
- Det ved vi begge to, ikke? - Jeg ville gerne tale med Dem.
- Men jeg må gå. - Sludder. Du er jo lige kommet.
Tag dig en tår.
Drik nu en tår.
For forsvundne lig.
Jeg bliver nødt til at gå.
Min kone venter.
- Pablo. - Ja, min herre?
Vin.
Storinkvisitorens have.
Bogstavet E. Grev Jaramillo.
Donoso! Luk op!
- Jeg skal tale med Donoso. - Han er her ikke.
Han er ikke kommet hjem endnu.
Grevinde Jaramillo tager ikke imod. Jeg tilkalder vagterne.
Det er ikke nødvendigt.
- Det er for meget, Ruy. - Og halskæden? Var det fantasi?
Enhver kunne have stjålet den for at bevise hans død.
- Jeg så ham. - Du tog fejl.
Ville jeg ikke kunne genkende den mand, der tog dig fra mig?
- Bevis, at jeg tager fejl. - Han er optaget af forretninger.
Carmen, din mand er død.
- Stop! De må ikke gå ind! - Forsvind.
Undskyld. Jeg prøvede...
Jeg ved ikke, hvad De vil opnå...
- Hvilken glædelig overraskelse. - De bør arbejde for troens renhed.
- Min opgave er at... - Adskillelsen af kirke og stat?
Kom igen en anden dag, så diskuterer vi det.
To fremtrædende adelsmænd er blevet myrdet.
Kan De bevise, at mordene har fundet sted? Sig ikke, at De så ligene.
Indtagelsen af stærke drikke er en synd, der påvirker opfattelsesevnen.
Mine folk så de første ofre.
Kan man stole på deres vidneudsagn?
Er De blevet stum?
- De har talt med dem. - Det har jeg ingen grund til.
Vi så alle, at hertuginden fik brev fra sin mand.
- Enhver kunne have skrevet det. - Ser man det.
De forestiller Dem altså et større komplot.
At en hemmelig sammenslutning skulle stå bag.
- Den er smuk. Virkelig smuk. - Den tilhørte grev Jaramillo.
- Den er badet i hans blod. - Greven kommer hjem når som helst.
Min søn, vi gør Guds gerninger.
Vi undersøger de store familiers renhed.
Hvis De vil stjæle min tid, så lad emnet være min opmærksomhed værdigt.
De dækker over en alvorlig forbrydelse.
- Forklar Dem, ellers... - Hvad?
Truer De mig? Har De glemt, hvordan tingene fungerer her?
- Vagter! - Giv mig halskæden tilbage.
Må Gud være med dig, min søn.
Jeg har endnu en opgave. Grev Jaramillo.
Donoso!
Kom her. Hvor var du i går aftes?
Grev Jaramillo blev dræbt. Hvor var du?
Der kommer grev Jaramillo!
Tag jer af ham!
- Du kom ikke hjem til middag. - Undskyld.
Ruy...
Folk snakker. De siger alt muligt om din opførsel.
- Det må ikke nå børnenes ører. - Jeg gør mit arbejde.
Du kan ikke afvise andres meninger. Gid vi var blevet i Antwerpen.
Du er besat af det her.
Jeg fik et vigtigt hverv som sherif for min egen by.
Nu ler man ad mig.
Folk ser mig i øjnene og lyver. Mine mænd følger andres ordrer.
Folk prøver bare at beskytte sig selv.
Uden lov, ingen orden. Giver jeg op, falder alt sammen.
- Ingen forventer så meget af dig. - Præcis.
- Hvis jeg blev myrdet... - Det må du ikke sige.
Kunne du så fortsætte, som om intet var hændt?
Hvis du eller børnene var væk, ville intet betyde noget for mig længere.
Hvorfor forlanger enkerne ikke retfærdighed?
Har De været her hele natten? Må jeg spørge, hvad Deres Nåde laver?
Jeg leder. Alle lader som ingenting. Selv enkerne.
De kan da ikke tro, de er involveret? De er jo damer.
Hvad er det for bøger?
Det er stamtræer for Spaniens adelsfamilier.
Har det Deres Nådes interesse?
Broder Anselmo interesserer sig for mordene.
Inkvisitionen er besat af familiernes herkomst. Godt sted at begynde.
Hr. sherif! Hun modtager ikke gæster så sent.
Hent hende.
- De er ikke daterede. - Hvilke?
Malerierne. Og de er alle i samme stilart.
Mærkeligt, når nogle af personerne må være døde for hundrede år siden.
Fattig som rig. Alle elsker deres børn.
Det er den stærkeste urkraft.
Sheriffen er her.
De kommer vel for at undskylde?
De burde kræve at få Deres mands forsvinden undersøgt, -
- men i stedet lader De, som om han er i live.
Betyder hans død intet for Dem?
- Det forstår man ikke, medmindre... - Medmindre hvad?
At De har noget at skjule.
Grevinde Jaramillo. Kan De forklare mig noget besynderligt?
Her er stamtræerne for alle spanske adelsfamilier.
Santa Fe-familien er ikke nævnt.
Mærkeligt, når den er så fremtrædende.
Det må De spørge dem om.
Og De og Deres mand skulle jo være i familie med kongefamilien.
"Skulle være"? Der er intet at udsætte på vores herkomst.
500 års adeligt blod. Se blot malerierne.
Ja, vi talte netop om dem. Farverne er fantastiske.
- De er upåvirkede af tidens tand. - Det er gengivelser af originalerne.
Det var da en skam.
De originale malerier må være storslåede.
- Må jeg se dem? - De er i min mands palads i Madrid.
Hvorfor er De ikke nævnt i bøgerne?
Hvis De gik seriøst til værks, ville De vel lede i de rigtige bøger.
- Disse er de mest anerkendte. - Jeg må give grevinden ret.
Der er penge i at bevise folks adelige herkomst.
En svindler kan stå bag bogen her. Lad os gå til en munk, jeg kender, -
- som har mange troværdige dokumenter.
Her er den oprindelige fortegnelse over stamtræer.
Selv broder Anselmo bruger den til sine undersøgelser.
- Hvilke navne søger De? - Santa Fe og Jaramillo.
Her har vi det. Hertug José de Santa Fe, greve af Siguenza.
Jeg kender hans titler. Hvem nedstammer han fra?
Et stort navn.
Søn af hertug Roberto de Santa Fe og lady Infanta de Alba.
- Sønnesøn af Don José de Santa Fe. - Umuligt. Jeg kunne ikke finde ham.
Vis mig hertugen og hertuginden.
Hertug Raul de Jaramillo, søn af Pablo de Jaramillo -
- og hertuginden af Linares.
Kongens fætter.
- Godt så. - Skal jeg fortsætte?
Så du jager de gamle spøgelser igen?
Jeg troede, jeg havde noget, men så mistede jeg grebet om det.
- Sov. En træt sjæl når ingen vegne. - Moder.
Jeg er født her, men er dog fremmed.
Du drog af sted, før du blev en mand. Du kommer tilbage med en familie -
- og bliver byens sherif. Du er misundt af mange.
Det er, som om folk taler et hemmeligt sprog, jeg ikke forstår.
Min søn.
- Hvis jeg spørger om vores slægt... - Den har jeg da fortalt dig om.
Demendos af Tovar, hertug af...
- Godt, godt. Jeg ved det godt. - Hvorfor spørger du så?
Vi er af lavadelig slægt, men kender hvert enkelt slægtled.
Jaramillo og Santa Fe er berømte slægter, men omtales kun i få bøger.
- Det kommer ikke dig ved. - Det kommer i høj grad mig ved.
Så led i benediktinermunkenes bøger.
- Det sagde Donoso også. - Og?
Er der da to versioner af historien? Hvorfor er netop de bøger korrekte?
Både Donoso og jeg har åbenbart -
- en seriøs interesse i vores fortid. Læg dig efter ham.
Nu igen. Det hemmelige sprog. Alle andre er eksperter i slægtsforskning.
Vores herkomst betyder alt.
Han har fundet bøger, som ikke burde findes.
De kan ødelægge vore planer, hvis de falder i de forkerte hænder.
- Som ham den lille nidkære præsts. - Hvad skal vi da gøre?
Glemmer I den verden, vi lever i? Listerne kan beskytte os.
Men de kan også bruges imod os, hvilket vil få frygtelige følger.
- Og den latterlige sherif? - Han er betydningsløs.
Han er stort set fremmed her.
Han har sine metoder. Nok er han dum, men han er tæt på kilden.
Du har ret.
- Hvad sker der? - Bøgerne! Bøgerne!
- Brand! - Brand! Brand!
Tak.
- Hvor skal De hen? - Til guvernøren.
- Excellencen hader forstyrrelser. - Bliv her.
Et svin.
Et æsel.
En frø.
En kat. Sikke en kat!
Min søn! Hvad kan vi være behjælpelige med?
Min herre.
Du ser frygtelig ud. Hvor har du været? Der kommer den!
Kom så, drenge! And á l'orange. Fint, fint.
Jeg vil se det andet fad! Lad mig se, lad mig se!
Aborre, jomfruhummer, hummer... Flyt dig!
- Det er lidt traditionelt, hvad? - Det må kokken have at vide.
- Nej nej. - Min herre...
Sid ned.
- Gør plads til den ærværdige sherif. - Jeg har spist.
Sæt dig. Sæt dig nu.
Kom nu! Hvad venter I på? Lad os skåle for det hele.
En ko.
- Min herre? - Tal højere. Jeg hører dårligt.
- Min herre, der er noget galt... - Har du prøvet anden? Rap, rap.
- Lidt kedelig opskrift, men god. - Meget lækkert.
Og trøflerne.
Som at høre englene synge.
Englene... Hvor morsomt. Du burde komme noget oftere.
Der er så kedeligt ved hoffet.
Min herre, der er noget grueligt galt.
- Er det noget ubehageligt? - Ja, desværre.
Tragisk? Blodigt?
Ja.
Så skån mine ører. Jeg tåler ikke ubehagelige nyheder, mens jeg spiser.
Døden.
Er han ikke sublim?
- Men, Deres Excellence... - Jeg prøver at spise.
Jeg udnævnte dig til sherif. Gør dit arbejde, og lad mig være.
Sheriffen er færdig med at spise. Ud, ud med ham.
En jøde.
Nej nej. Den var ikke god. En abe, der parrer sig.
Nu parrer den sig med lord Thomas.
- Fader! - Fader!
Giv mig et kys. Gå så ind på jeres kammer.
- Vi vil blive hos dig. - Ja.
Tag dem med.
Hvorfor ser du sådan på mig?
- Lad være. Børnene er vågne. - Jeg elsker dig.
- Du ter dig som et dyr. - Vi er mand og hustru.
Nå? Hvad venter du på? Er det ikke det, du vil have?
- Ikke på den måde. - Det vil jeg heller ikke.
Nej. Nej!
Luk op! Luk døren op! Kom nu.
Kom her! Kom så.
- Tag tøj på. Vi skal i kirke. - Men, moder...
Bare rolig. Vi leger bagefter.
Af sted med jer.
Vi må skrifte efter messen.
- Jeg føler mig uren. - Der skete jo intet.
Men hensigten var klar.
Ønsker du en skøge, skulle du have taget din første kærlighed.
Hun lægger ikke bånd på sig selv.
Santiago! Gør dig færdig. Messen begynder snart.
- Jeg kan ikke finde de sorte sko. - Så tag de brune på.
- Lad ham dog finde de sorte. - Jeg vil ikke gå glip af prædikenen.
- Vi kan den udenad. - Hvert et ord er helligt.
Lad dette tjene som en advarsel for alle de, -
- der forbryder sig mod Gud.
Hver søndag mindes vi -
- Vor Frelsers lidelser. Hvorfor blev han korsfæstet?
Hvem sendte ham i døden, den værste død af alle?
Som jeg netop sagde: Hvem sendte Vorherre i den værste død af alle?
Jøderne!
Tilhængerne af en falsk tro, -
- som vil ofre alt for at forhindre Himmerigets komme.
Vi må alle stoppe kætterne...
Vi har næppe vekslet et ord, siden du kom hjem. Nu følger du mig overalt.
Anna de Toledo. 1510 til 1529.
Hvor var hun ung. Døde hun mon af ulykkelig kærlighed?
Hun var en skøge, som blev myrdet af en kunde, den daværende borgmester.
Min forklaring er mere romantisk. Du tænker for rationelt.
- Skændigt, ikke? - Hvad er der sket med dig?
Du var ellers så kreativ, så forførende.
Der var en, der fik mig ned på jorden igen.
Kender du nogen, hvis navne begynder med D og E?
Desdemona, Deborah, Deus...
Hun længes efter noget.
Desperationen overtager langsomt viljen, sjælen...
Er du bange for, at det kunne ske for dig?
En intens forelskelse, der ikke gengældes?
- Jeg er lykkeligt gift, tak. - Det er ironisk, ikke?
Det værste er at være sammen med nogen og alligevel føle sig ensom.
- Bogstaverne D og E. - Død og elskov.
Dæmon. Hvad er det for en leg?
Jeg holdt også af at lege. Husker du?
Hvis leg er vi en del af?
Statuen her siges at kunne udføre mirakler. Den opfylder folks drømme.
- Hvad drømmer du om? - At få nogle entydige svar.
- Sikke et spild af mirakler. - Jeg kan få folk til at tale.
Du har mistet din føling.
Min drøm er mere passioneret.
- Vil du høre den? - Jeg har længe været ligeglad.
Vi er på hellig grund. Det er syndigt at lyve.
Vi er i krig.
Vor fælles skæbne -
- står på spil.
Guvernøren har muligvis været udsat for mordforsøg.
- Gå ikke derind. Han er upasselig. - Du kan gå.
- Jeg sagde, han ikke måtte. - Det gør ikke noget. Gå du bare.
Du bekymrer dig for mig. Det er pænt af dig. Men det var blot et uheld.
Jeg blev såret af mine egne vagter, da jeg var på vej i kirke.
De afprøvede nogle nye våben og kom til at sigte lidt for højt.
Det er alvorligt. Jeg vil gerne tale med Deres vagter.
Skulle mine egne vagter prøve at slå mig ihjel? Latterligt.
Der sker sære ting her i byen. Det må tages alvorligt.
Herligt! Jeg følte mig lidt trist. Du skal være et får.
Lidt højere.
Deres Excellence. Jeg beder Dem.
Tal blot med dem, og så er den sag afsluttet. Forstået?
Du kan gå.
Følg ham ud. Bid ham!
Følg ham ud! Det er nok nu.
De har ikke engang ryddet op denne gang. Selv kuglerne ligger her endnu.
- De ville tale med os? - Ja.
- Hvor var I, da ulykken fandt sted? - Vi afprøvede vores nye geværer.
Rekylen overraskede os, så kuglerne fløj over muren.
Jeg vil se, hvor I stod.
- Så kuglerne fløj over muren der? - Ja.
- Er du en god skytte? - Vi øver os hele tiden.
Der er omkring 30 meter herfra og over til muren.
Fra muren til der, hvor guvernøren blev ramt, er der vel 10...
- Våbnene er uforudsigelige. - Må jeg se?
Må jeg prøve?
- Man skal stå ordentligt. - Kan vi hjælpe Dem med andet?
Jeg vil gerne tale med de vagter, der beskytter guvernøren.
- Hvad leder De efter? - Den kugle, vagten lige affyrede.
Den kan være hvor som helst. Han sagde jo, de var uforudsigelige.
Tre mand skyder fra den anden side af muren, og alle rammer guvernøren?
Der er den.
Hvordan ved vi, det er den og ikke en fra forleden?
Det her er den, jeg affyrede, og her er den, jeg lige fandt.
De er identiske. Her er dem, jeg fandt ved siden af blodpletterne.
- De har ikke samme størrelse. - Så var det måske ikke et uheld?
Vagterne er sendt med guldtransporten til hovedstaden.
Herligt portræt, ikke sandt? Det er mine forældre. Nydeligt par, ikke?
- Jeg ser, De har det bedre. - Ja, bestemt.
Det var blot et uheld.
Der er noget, der tyder på, at det ikke var et uheld.
Hvorfor skulle nogen ville mig til livs?
Jeg er sikker på, det var et komplot. De rammer nok ikke forbi næste gang.
- Sikke noget nonsens. - Vagternes udsagn gav ingen mening.
Og deres kugler lignede ikke dem fra gerningsstedet.
Desuden forsvandt Deres livvagter, før jeg fik talt med dem.
Du bliver mig lidt trættende. Du er snart værre end min nar.
Jeg sendte mine bedste mænd med guldtransporten som sædvanligt.
Hvis de er Deres bedste mænd, hvorfor sendte De dem så væk?
Hertugen af Santa Fe og grev Jaramillo er blevet myrdet.
For guds skyld!
Hop! Jongler, gør noget. Hvad som helst!
De blev slagtet som dyr. Der blev snittet bogstaver ind i dem.
- Det har ingen fortalt mig. - Jeg prøvede at fortælle Dem det.
- Hvorfor står enkerne ikke frem? - De er bange.
Bange? Det bør fremtrædende borgere da ikke være.
Jeg hentede dig netop, fordi du kunne forholde dig objektivt til tingene.
- Tag så og få det ordnet! - Jeg møder en mur af tavshed.
Enkerne lader som ingenting. Og broder Anselmo med.
Hjælp mig i seng.
Der er fire, der er døde, og to af dem var en af vore.
Vi kan ikke vente længere.
Og den plagsomme sherif stiller mange spørgsmål.
Hvad, hvis den umulius af en sherif finder listen?
Så regner han det hele ud. Hemmeligheden fælder os alle.
Hvis ikke du handler, må vi tage sagen i egen hånd.
Hvad vil du gøre? Dine fine hænder skal vel ikke tilsøles.
Ingen af jer har mod nok til at gennemføre det.
Alt står på spil, og imens skælver I som espeløv.
Hvad med de andre på listen? De er skræmt fra vid og sans.
Bør vi ikke fortælle dem sandheden?
I er ligeglade med andres liv. I kræver bare ind.
Ingen uden for dette rum ved, hvem der står for tur.
De ved kun, hvad jeg fortæller dem.
De tror ikke, jeg aner, hvad der foregår. De ved kun, -
- at det har at gøre med den liste, der indgyder dem gudfrygtighed.
Dermed hjælper de dumme landsbyboere os med at rydde op i sagerne.
Det holder dem i ro.
Hvor er min varme kakao?
Et mærkværdigt barn kom med dette.
"Vi giver ikke op, før du makker ret!"
Hertuginde Santa Fe.
Bogstavet R.
Hvor er den?
Satans! Den er væk.
Kom. Få dem væk med det samme.
Fjern alt blodet. Det hele!
De sendte bud efter mig, min herre?
- Ja. Herlig morgen, ikke sandt? - Meget smuk.
Sæt dig.
- Hvorfor spørger De om det? - Hvorfor ikke?
- Du vågnede vel ikke midt om natten? - Hvorfor skulle jeg det?
Hvis man har ren samvittighed, sover man som en sten. Ikke også?
- Hvor længe har du arbejdet for mig? - Tre år.
- Hvor ofte har du reddet mit liv? - Det er en ære...
- Hvor ofte? - Mindst fire gange.
Nuvel.
Jeg vil give dig muligheden for at redde dit eget liv.
Du ledte vist efter den her.
- Jeg... ved ikke, hvad det er. - Jeg så dig gennemsøge ligene.
Jeg hørte dig udstede ordrerne. Jeg skal nok få dig til at snakke.
Vær rar...
ikke at spørge mig om mere.
For min skyld.
For vores skyld.
Måske kan disse navne hjælpe din hukommelse på gled.
Francisco Orazol, Levi Benteropa.
Hvor skal De hen?
Er du parat til at snakke nu?
Sancho! Javier!
Arrester ham. Arrester ham! Overgiv dig, for guds skyld!
Nej!
Nej, lad være!
- Hvorfor er han trist? - Har nogen gjort ham noget?
- Lad jeres far være i fred. - Det er i orden.
Santiago, Alejandra. En af mine gode venner er død.
- Ligesom de andre? - Skar de hovedet og armene af ham?
Han blev ikke slået ihjel.
- Hvordan så? - Han var syg, dit fjols.
Han valgte selv døden.
- Kan man det? - Det forstår jeg ikke.
- Det er sent. Sengetid. - Bare lidt længere?
Jeg er ikke sulten. Gør mit værelse klar.
Ruy. Livet går videre.
Hvor dyster en hemmelighed får en mand til at vælge døden?
- Han frygtede andet end døden. - Hvad kan det dog være?
Der er så meget.
Er de her værd at dø for? Har du set dem før?
- Folk dør ikke sådan for ingenting. - Visse ting bør ikke afsløres.
- Min pligt er at finde sandheden. - Din pligt er at beskytte familien.
Også dig? Hvad ved du?
- Stop nu. Djævlen dukker op... - Det er for sent.
Djævlen er vågen. End ikke broder Anselmo kan standse mig.
- Det er ikke broder Anselmos skyld. - Hvis er det så?
Hjælp mig.
Mit kære barn... Selvom jeg vidste noget, kunne jeg intet sige.
- Hvorfor så gådefuld? - Jeg har set megen ondskab.
Kan du tilgive mig?
Hvad snakkede I om?
Jeg prøvede at finde ud af, hvad der er værre end døden.
Det er da død og smerte forvoldt mod ens familie.
Hvad gør De her? De er ikke velkommen.
Byd ham indenfor.
Graciela. Vor pligt er at finde sandheden.
Havde han talt, var det ikke sket.
Min gud! Hvor kan De tro, det er så enkelt?
- Tilgiv hende. Hun er meget oprørt. - Naturligvis.
Vil De ikke spise med?
En ting, jeg savner fra min barndom, er god skinke. Tillader De?
- Hvad kan jeg gøre for Dem? - Hvad var Deres søn bange for?
Har inkvisitionen noget imod Dem eller ham?
Nej. Han var en god kristen. Jeg kan intet fortælle Dem.
Ligesom Deres søn tager De Deres hemmelighed med i graven.
- Truer De mig? - Nej. Men hvad er værre end døden?
- Der er mange ting. - Min kone havde nok ret.
Død og smerte forvoldt mod ens familie er værre end døden.
Han gik i døden for at beskytte Dem.
De sagde, at det, De savnede mest fra Deres barndom...
var skinke.
Nej. Lad være.
Jeg forstår.
Vil De angive os?
De har to dage til at forlade provinsen.
Tak, Don Ruy.
- Hvad er dine synder? - Jeg har ladet kættere slippe væk.
- Hvordan? - Bør jeg være sherif eller kristen?
- De har samme pligt. - Jeg ved ikke...
Som sherif skal jeg beskytte borgerne og straffe forbrydere.
Og som kristen skal du angive tvivlere.
Hvis de ingen forbrydelse har begået?
Kætteri er en forbrydelse mod Gud, kirke og samfund.
Hvad, hvis kætterne går i kirke, giver til de trængende -
- og styrker samfundet? Hvis deres eneste forbrydelse er deres rødder?
Hvem taler du om? Du må fortælle mig, hvis du har opdaget nogle hedninge.
- Hvad skal vi gøre ved dem? - Udrydde dem! De gennemsyrer alt.
- Hvad er deres navne? - Godnat, fader.
- Hvorfor sover du ikke? - Jeg ved, hvorfor Donoso var bange.
- Du stoler ikke på mig. - Han er af jødisk herkomst.
Donosos fader lavede en mad med skinke, men spiste ikke skinken.
- Jøder spiser jo ikke svinekød. - Hvad sagde præsten?
At Gud belønner dem, der myrder kættere.
Ja. Kætteri er den værste synd.
Værre end mord? Jeg har forpligtelser over for samfundet, ikke kirken.
De to kan ikke adskilles. Lad os tale med præsten i morgen, -
- så du kan få renset din sjæl og dit hjerte.
Sov du. Jeg går mig en tur.
- Hvordan kan jeg muntre dig op? - Tag et glas sammen med mig.
Min kone kan ikke lide... Nå, hvad fanden.
Det er hårdt at miste en ven på den måde.
Er jeg en god sherif?
Da vi var børn, blev du beskyldt for at stjæle en guldmønt.
Du fik prygl, men du sladrede ikke. Du tog straffen for mig.
Skål for min bedste ven. Den bedste sherif, byen har haft.
Og min bedste kunde.
Nej. Venskab trøster bedre end vin.
- Greven af Vallegos og Salvatera. - Hvad vil De, grev Vallegos?
Det er ikke mig, men ejeren af halskæden.
Hvis jeg ville slå dig ihjel, havde jeg gjort det, før du så mig.
Eller forleden, da jeg gav dig den lille påmindelse på din hals.
- Hvorfor har du ikke gjort det? - Jeg har ikke fået ordren.
Hvem bestilte de andre mord?
Lad os gøre os det lidt behageligt.
- Vin? - Er det broder Anselmo?
Man kan ikke tale med tør hals. Et glas brandy?
- Jeg drikker ikke med mordere. - Jaså.
Du drikker med grever, hertuger, præster og andre forbrydere, -
- men ikke med en hårdtarbejdende lejesoldat? Sæt dig i det mindste, -
- så jeg ikke får ondt i nakken.
Din hårdnakkethed irriterer folk.
Jeg troede, jeg havde advaret dig, så du ville lade det ligge, -
- men du har åbenbart ikke fået nok. Du burde stoppe nu.
- Jeg kunne arrestere og tortere dig. - Ja. Men først må du fange mig.
Desuden ville jeg hellere dø end at sige et eneste ord.
For hvis jeg talte, ville jeg alligevel blive slået ihjel -
- på en langt mere bestialsk måde, end du kan forestille dig.
Og det ville alligevel intet nytte.
Jeg er jo bare en lejesoldat.
Bagmændene ville blot hyre en anden.
Herligt.
- Hvorfor så grusomme mord? - En personlig udtryksform.
Nogle maler, nogle skriver musik, og andre...
- Det var mig en fornøjelse. - Hvad betyder bogstaverne?
Gid det var mit fabelagtige påfund, men jeg parerede blot ordre.
Mens jeg husker det: Du har generet for mange.
Hvordan står det til med familien?
Isabel?
Hvor er sheriffen?
Må Djævlen fortære dig og din familie!
Du kan hente pengene i eftermiddag.
- Din belønning for at angive dem. - Jeg har ikke angivet nogen.
Hvis alle familier var som din, var her snart ikke flere forbrydere.
- Hvad skal der ske med dem? - Det bestemmer broder Anselmo.
Nu er din sjæl lydefri. Jeg gjorde min pligt i hele familiens navn.
Her får du en forsmag.
Hvor er den? Måske hjælper det her.
- Slip dem fri! - Hvor vover du at forstyrre os?
Giv slip!
- I har myrdet hende! - Sæt vor kære sherif i kammeret.
Følger De ham derned, fader?
Lad os så se, om du vil fortælle, hvor listen er.
De må ikke gå derind. Lad nu være.
- Jeg må tale med Dem. - De behøver ikke gå igen.
Kom du ikke for at tale med mig?
- Tal bare. - Kender du disse navne?
Nej.
Du lyver. Det har forbindelse med din mands død, og...
Er det derfor, du er her? Det var hårdt, da du rejste væk.
- Carmen, folk dør. - Du knuste mit hjerte.
Hvad? Du var forlovet ugen efter, jeg blev sendt væk.
Du sagde ikke farvel. Det var så lidenskabeligt, og så ikke et ord.
Du hævede vores forlovelse, skrev aldrig tilbage. Hold nu op.
- Hvad er der sket? - Ikke noget.
Hvad laver du?
Vær nu stille.
- Hvad er det for en liste? - Du lurer, mens jeg bader...
Du braser ind i mit soveværelse...
- Sig det! - Du kaster længselsfulde blikke.
Men når jeg endelig giver efter, skubber du mig fra dig.
Alle de års forbudte længsler... Var det alt sammen bare løgn?
Hvorfor...
leger du med mine følelser?
Nej! Nu er det nok!
Hold op!
Hvad er det for en nøgle?
Ved du, hvor jeg fandt den her? På hertugindens lig.
Har den noget med hendes død at gøre? Hvad passer nøglerne til?
"I skal forlade den by, hvor I blev født, og aldrig mere se jer tilbage."
"Hvis ikke, skal I fortæres af fjendens ild."
"I skal beholde nøglen til jeres hjem, så I kan vende tilbage, -
- i fald Messias skal fødes for at genskabe troen."
- Hvad er det? - Noget vås, min far sagde.
Hvorfor står der "fødes", og ikke "genfødes"?
Nøglen passer ikke til nogen dør i hele denne provins.
Den er vel et minde om det hus, du blev tvunget til at forlade, -
- for at du ikke skulle blive fortæret af fjendens ild.
Hvad taler du om?
Nu ved jeg, hvorfor du skjuler din mands død og frygter broder Anselmo.
Præsten sagde, at en kætters morder bliver belønnet i Himlen.
Hvis jeg var dig, ville jeg gøre præcis, hvad du gør.
Du er jo vanvittig.
Hvilken by er du fra? Hvilken synagoge gik din familie i?
- Hvad vil du have? Penge? Paladset? - Sandheden!
Du kalder mig en kætter! Du skubber mig i Helvedes afgrund.
Jeg er ligeglad med, om du ikke indtager kød sammen med mælk.
Jeg vil bare vide, hvem der står bag mordene.
- Gå med dig. Nu! - Jeg skal nok finde ud af sandheden.
Har han listen?
For pokker! Har han den eller ej?
- Jeg må straks se bøgerne. - Naturligvis. Naturligvis.
Så De er stadig i gang med slægtsforskningen?
- Søger De et bestemt navn? - Vær rar at lade mig få fred.
Naturligvis.
Jeg har ikke været her.
Intet.
"Jødiske slægter i det spanske rige."
"Elieser ..."
"Fremtrædende jødisk familie fra kongeriget Aragonien ..."
"Kong Ferdinands rådgivere ..."
Broder Gonzales?
Lad os komme ud!
Hvorfor?
Hvorfor jeg reddede dig? Fordi jeg blev beordret til det.
Min arbejdsgiver ønsker at se dig.
Jeg nægter at tale med broder Anselmo.
Tror du virkelig, vi er venner nu?
Tæt på... men ikke helt.
Kom med. Vi har ikke hele natten.
Jeg troede, broder Anselmo stod bag mordene.
Så storslået en plan? Latterligt.
Folk dør på grund af listen. Hvad står der på den?
Oplysninger, der kan gøre dig til den mægtigste i riget.
Jeg ved kun, at den indeholder navnene på spanske jødiske familier.
Skakmat.
- Jeg har set bøgerne. - Kan du huske din ven Donoso?
Undersøg hans slægt i begge bøger.
Jødiske familier er udelukket fra de adelige slægtsbøger.
Donoso Cabral, søn af Ramiro de Carranza.
- Og lady Francisca de Piedro. - Se så i den anden bog.
Intet.
I 1492 bestemte vor kære konge, at alle jøder skulle landsforvises.
Jøderne fik tre måneder til at konvertere eller forlade landet.
To år efter forbød man konvertitterne at varetage vigtige positioner -
- med dødsstraf til følge. Hvad skulle jøderne gøre for at overleve?
For at beholde det, de havde? De var nødt til at skjule deres herkomst.
Hundredvis af nye bøger om de jødiske familier blev bestilt.
Nu var der to udgaver af historien. Her har vi den sande historie, -
- og her, om man så må sige, kreative hoveders værk.
Og Deres navn? Står det i en af bøgerne?
Ja da.
Se...
efter broder Anselmo.
Hvorfor tror du, han forfølger kætterne så intenst?
For at redde sig selv, naturligvis. For at skjule sit eget jødiske blod.
Ligesom Torquemada, som dannede inkvisitionen. Særdeles usselt.
Giv mig listen.
Kom så.
Nuvel. Kom med mig.
En gruppe betydningsfulde mennesker tilbød kong Ferdinand -
- en enorm sum penge. Pengene var gode nok, men han havde andre grunde.
Kongen havde også jødiske aner, -
- så han følte med sit folk.
På listen her skrev alle familierne deres jødiske navn.
Og den her... Kongen gav hver familie et nyt kristent navn.
På den måde fik vi et nyt liv.
Da kongen døde, indledtes en sand heksejagt.
Hundreder blev brændt på bålet, deriblandt mine forældre.
Deres eneste forbrydelse var at have jødiske aner.
Vi overlevende ledte efter et fristed væk fra galskaben.
Kom herover.
Hjælp mig med at glatte dem ud.
En lille provinsby, langt fra Guds granskende blik. Perfekt gemmested.
Og hvorfor ikke flygte sammen? Så var man i sikkerhed blandt sine egne.
Min kære sherif, når du går til messe, -
- står næsten alle på de lister. Bortset fra den fanatiske præst.
Hvad skal den blodige udryddelse blandt jeres egne så til for?
Når man når toppen, vil alle andre også have en bid af kagen.
De kan vælte en ved at afsløre ens herkomst.
Engang var listerne livgivende.
Nu er de en kilde til afpresning og død.
Jeg er guvernør, en betydningsfuld og indbringende position.
Hvis sandheden kom frem, ville jeg ikke bare miste min formue, -
- men også blive brændt på bålet som mine forældre før mig.
- Hvem afpresser Dem? - En fra listen.
- Giv dem, hvad de vil have. - Det gjorde mine forældre.
Og det har jeg gjort lige siden, men nu er det nok.
Det stopper jo aldrig.
Jeg nægter at agere slave.
Så De myrder alle på listen en efter en.
I skak må man ikke tøve med at tage modstanderens brikker.
- Hvorfor skjuler alle sandheden? - Ellers ville vi alle være fortabt.
Hvis jeg er så farlig, hvorfor har De så ikke slået mig ihjel?
Se...
- efter din families navn. - De Mendoza.
Find så dit jødiske familienavn.
- De Cordoba. - Find så mit.
De Cordoba.
Følg med mig.
Her...
er din mor, min søster.
Min kære Ruy, du er min eneste arving.
Derfor udnævnte jeg dig til sherif. Familien er den bedste forbundsfælle.
Hvis du gør det rette, vil alt dette blive dit en skønne dag.
Broder Anselmo ved, hvem du er, og at du har listen.
Han helmer ikke, før han har dræbt dig, dine børn, ja, hele familien.
Du må fuldende, hvad jeg har påbegyndt.
- Skal jeg dræbe alle på listen? - Hvis dine børn skal leve, ja.
Vanvid!
- Jeg vil blive stillet til ansvar. - Over for mig, ja.
Min kære dreng. Jeg ville fortælle dig det, da du var barn, -
- men din stædige mor havde andre planer. Du anede ikke, hvem du var, -
- eller hvor du kom fra. Nu har jeg givet dig dine rødder tilbage.
Sammen med en pligt: at redde din familie.
Vores familie.
Det eneste gode ved at måtte glemme vor herkomst -
- er, at vi så kan nyde rejer, -
- hummer og god vin.
Hvorfor skulle bogstaverne D, E, I og R snittes i ofrene?
De skulle danne de latinske ord "deis irae". Du må have overset nogle.
"Vredens og dommens dag oprinde, himmel og jord bli'r bragt til ende."
Det har jeg villet råbe, lige siden jeg forstod, at det at være jøde -
- var nok til at få en dræbt. Jeg ville skrive det på hebræisk.
Men selv nu må jeg gemme mig bag mine undertrykkeres sprog.
Forhåbentlig får du ikke behov for at råbe det.
Isabel?
Jeg har talt med lord Francisco. Er det sandt?
Han gemte vores portrætter.
Jeg gemte nøglen.
Vi har alle en.
Gamle, rustne...
Det er nøglen til alt det, vi forlod.
Vores hus...
vores identitet.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Jeg ville beskytte dig.
Derfor sendte jeg dig bort. Og derfor måtte du ikke gifte dig med Carmen.
- Hun vidste det, det gjorde du ikke. - Du gjorde mit liv til en løgn.
Livet er tusind gange mere værd end sandheden.
Fruen... Børnene... Inkvisitionen hentede dem.
Ruy!
Det er hverken din onkels eller broder Anselmos skyld.
- Hvis er det så? - De andre, der forfølger os.
De vendte broder mod broder, børn mod deres forældre. Nej!
Anselmo!
Anselmo.
Vi har ventet på dig. Nu må du stå til regnskab.
Jeg er ikke bange. Jeg er en ærlig mand.
Jeg ville være bange, hvis jeg var dig.
Din indblanding har truet dette samfunds velfærd.
Uskyldige mennesker i en verden, hvor grådige folk vil gøre alt -
- for at tilfredsstille deres behov.
I finder aldrig listerne, hvis I slår mig ihjel. Aldrig!
Jeg vidste, du ville ødelægge alt, hvis du fandt dem.
Din familie har altid villet bruge den viden mod os andre.
Det kan I ikke... når du er død.
De skal nok få ram på jer. Hvis jeg dør, går de til præsten.
Han er den eneste, der ikke kender til dem. Ikke?
Han bluffer. Hans familie står på listen.
Tør I sætte jeres liv på spil? Og jeres børns liv?
For det gør I, hvis I gør mig noget.
Så kommer din kone og dine børn til at betale prisen.
Han kan kun skyde en af os.
Undskyld. Mine børn...
Hvad har han sagt til jer? At alle blodsudgydelserne skyldes listerne?
Har han sagt, hvad der udløste det hele?
- Hvad? - Lyt ikke til ham.
- Han prøver at forvirre jer. - Fortæl dem om guvernøren, og...
Så er det nok!
- Dræb ham! - Du har dræbt en af vore egne.
Din idiot. Han bliver vores undergang. Efter ham!
Du kan ikke slippe væk!
- Skyd ham! - Tag ham så!
Et passende endeligt. Levende begravet.
Vågn op.
Det er et frygteligt sted. Lad os få ham væk.
Jeg vidste, det måtte være en fejl.
Hør her. Hvor er børnene?
Det var frygteligt.
Broder Anselmo sagde, du var af jødisk herkomst.
Men nu er det overstået. Nu kan vi tage hjem igen.
Nej, vi kan ikke.
Broder Anselmo løj ikke.
Nej...
Det kan ikke være sandt.
- Det er umuligt! - Tag det roligt.
- Hvorfor sagde du intet? - Jeg vidste det ikke.
Mine børn...
- De er fordærvede. - Stille! Vagterne hører os.
De skal renses. Din herkomst må renses.
Er du vanvittig?
Tag det nu roligt.
Nej!
- Mine børn skal ikke leve i kætteri. - Ti stille! Du bringer os i fare.
Isabel?
Isabel!
- Nej nej! - Vi må væk.
- Kom nu. - Nej!
Mine engle...
Aldrig mere.
Før dem ind på et værelse.
Nu!
Gå I bare med hende.
- Skal jeg slå alle på listen ihjel? - Kun de direkte involverede.
Hvorfor skulle resten så ikke angribe Dem i hævngerrighed?
Bed til, at min barmhjertighed vil skabe en ny forståelse mellem os.
Og hvis ikke?
Der er ingen udvej.
Jeg ville blive jaget som en køter, og mine børn med.
Jeg vil favne min fortid, leve et dobbeltliv, som vi altid har gjort.
Din herkomst beskyttet af min herkomst.
Din hemmelighed beskyttet af min.
Corpus Christi.
Sværger du at danne rammen om en god kristen familie?
- Ja. - Ja.
In nomine Padre et fili et spiritu sancti. Amen.
Modtag denne gave som et tegn på vores nye venskab.
Må dette styrke vores pagt.
Min herre.
Deres Excellence.
Min herre.
Deres Excellence.
Min herre.
I 1492 måtte jøderne vælge mellem deres hjem og deres tro.
For at blive måtte de være kristne udadtil og jøder indadtil.
Inkvisitionen blev opløst i 1808. Hundredtusinder var blevet myrdet, -
- og op mod en million fordrevet.
Deres efterkommere bor over hele verden.
Mange har stadig nøglen til deres forfædres spanske hjem.
Ediktet om fordrivelsen af jøder blev først ophævet i 1968.
Oversættelse: Bende Bjerring Scandinavian Text Service 2006